Gyógyszerész által vezetett betegátadás, -átvétel idősek rövid kórházi tartózkodása kapcsán: jelenlegi gyakorlat és a jó gyakorlat útjában álló akadályok
2022. JANUÁR 28.
2022. JANUÁR 28.
Szöveg nagyítása:
A különböző egészségügyi ellátási formák közötti átadás/átvétel kapcsán a 65 évesnél idősebbek különösen veszélyeztetettek az esetleges káros gyógyszer-interakciók és gyógyszermellékhatások kialakulása szempontjából. Az Exploratory Research in Clinical and Social Pharmacy című szaklap vegyes módszertannal dolgozó tanulmánya annak járt utána, hogy a kanadai Montreal területén működő, rövid kórházi geriátriai ellátást biztosító intézmények (short-term geriatric unit, STGU) gyógyszerészei milyen ellátást nyújtanak az idős betegeknek az STGU-ba történő felvétel során, az ott-tartózkodás alatt, valamint az elbocsátás kapcsán. Az idősek gyakrabban kerülnek kórházba, és a kórházi átadás/átvétel kapcsán gyakrabban következik be körükben nemkívánatos esemény; egy közelmúltbeli vizsgálat eredménye szerint a kórházból való eltávozás után az idősek 37%-ánál fordul elő nemkívánatos gyógyszermellékhatás. A mellékhatások megelőzése érdekében a gyógyszerész által vezetett intervenciók nagyon fontosak a betegátadás, -átvétel során, és a klinikai gyógyszerészek a geriátriai gondozó csapatnak is egyre inkább szerves részét alkotják. Mindazonáltal, a gyógyszerelés STGU-ba való felvételkor történő felülvizsgálatán kívül az átadás/átvétel és a beteg intézményben való tartózkodása során alkalmazandó jó gyakorlatokat előíró irányelvek a legtöbb intézményben még nem készültek el. A jelen tanulmány szerzői egy korábbi munkájukban már összefoglalták, hogy mi az a nyolc, gyógyszerész által vezetett intervenció, amit a beteg STGU-ba való felvételekor, ott-tartózkodása és elbocsátása során, illetve az után az STGU gyógyszerészeinek el kellene végezniük, mert bizonyítottan csökkentik a gyógyszermellékhatások kialakulásának gyakoriságát. A nyolc intervenció a következő: 1. a gyógyszerelés felülvizsgálata a beteg STGU-ba való felvételekor, 2. gyógyszerészi gondozási terv készítése a beteg STGU-ban való tartózkodása idejére, 3. betegedukáció, 4. interprofesszionális gondozás, 5. gyógyszerészi gondozási terv készítése a beteg elbocsátásakor, 6. a gyógyszerelés felülvizsgálata a beteg elbocsátásakor, 7. betegedukáció a beteg elbocsátásakor, 8. a beteg utánkövetése az elbocsátás után. A szerzők jelen vizsgálatukban annak jártak utána, hogy a Montreal területén működő STGU-k gyógyszerészei milyen gyakorisággal hajtották végre és milyen gyakorisággal dokumentálták a végrehajtott evidenciaalapú intervenciókat, illetve hogy a gyógyszerészek szerint milyen akadályok állnak a jó gyakorlat bevezetése előtt. A vegyes módszertanú vizsgálat a következő elemekből állt: a bevont STGU-k gyógyszerészei először kérdőívet töltöttek ki azzal kapcsolatban, hogy milyen gyakran hajtották végre és dokumentálták a nyolc evidenciaalapú intervenciót, majd retrospektív, multicentrikus, obszervációs vizsgálattal ellenőrizték ugyanezt az intézmények betegdokumentációi alapján, végül az STGU-k gyógyszerészei félig strukturált, kvalitatív csoportos interjúkban vettek részt. A vizsgálatban csak azok az STGU-k szerepeltek, amelyek valamennyi gyógyszerésze beleegyezett a részvételbe (4 STGU összesen 13 gyógyszerésze, ebből 12 nő; átlagosan 15,5 év kórházi munkatapasztalat). Az eredmények szerint a gyógyszerészek leginkább a gyógyszerelés felvételkori felülvizsgálatát végzik el (az önkitöltős kérdőívek szerint 92%-uk legalább az esetek felében), míg leginkább a betegelbocsátás utáni utánkövetése, a betegedukáció és gyógyszerészi gondozási terv elbocsátáskori elkészítése marad el (csak 15%-uk csinált ilyet valaha, illetve 23%-uk és 38%-uk végzi el az adott feladatot legalább az esetek felében). A gyógyszerészek 46%-a dokumentálja mindig az elvégzett betegfelvétel-kori gyógyszerelés-felülvizsgálatot, azonban az elbocsátáskori dokumentáció sokkal rosszabb: csak 40%-uk dokumentálja az ekkor elvégzett munkát legalább az esetek felében. Multidiszciplináris csapatmunkában a gyógyszerészek 77%-a vett részt legalább időnként, azonban 80%-uk ezt csak az esetek kevesebb mint felében dokumentálta. Az obszervációs vizsgálat alapján a gyógyszerészek által gondozott betegek átlagéletkora 85 év volt, a betegek 17–26 napot töltöttek az STGU-n, felvételkor 97-100%-uk esetében történt meg a gyógyszerelés gyógyszerész általi felülvizsgálata. Az elbocsátáskori gyógyszerelés-felülvizsgálatot a betegek 5–63%-a esetében, az elbocsátáskori gyógyszerelési tervet egyetlen esetben sem dokumentálták. Betegedukációban leginkább azok a betegek részesültek, akik elbocsátás után maguk menedzselték gyógyszerelésüket. A következő tényezők bizonyultak a jó gyakorlatok implementálása előtt álló legnagyobb akadálynak: az intézmények nincsenek összekapcsolva, hiányos közöttük az információáramlás, és a gyógyszerészek az intézményen belül sem kommunikálnak elegendő mértékben a többi szakma képviselőjével (előfordul pl., hogy a gyógyszerészt nem értesítik időben arról, hogy a beteget elbocsátják); hiányos standardizáció: a betegfelvétel folyamatai jól meghatározottak, de nincsenek irányelvek az elbocsátás és az utánkövetés során alkalmazandó feladatokkal kapcsolatban, a gyógyszerészek csak az információ továbbadására koncentrálnak, a megoldatlan problémákra nem fókuszálnak; a demens betegekkel hiányzik a hatékony kommunikáció; a technikai támogatás hiánya: a klinikai jegyzeteket valamennyi gyógyszerész kézzel írja; a dokumentációs irányelv hiánya; időhiány (kevés gyógyszerész jut sok betegre, az idős, multimorbid betegek gyógyszerelés-felülvizsgálata kétszer annyi időt vesz igénybe, mint egy átlagos belgyógyászati betegé). Összefoglalóan a szerzők megállapítják, hogy a munkaerőgondokon kívül leginkább az elbocsátáskori gyógyszerészi gondozási terv, az elbocsátáskori gyógyszerelés-felülvizsgálat és betegedukáció, valamint az utánkövetés szakmai irányelveinek hiánya rontja az idősek rövid kórházi tartózkodása során a gyógyszerészi munka minőségét. Szemlézte: Kazai Anita dr. Eredeti közlemény: LeBlanc VC, Desjardins A, Desbiens MP, Dinh C, Courtemanche F, Firoozi F, Gilbert S, Moride Y, Villeneuve Y. Pharmacist-led interventions during transitions of care of older adults admitted to short term geriatric units: Current practices and perceived barriers. Exploratory Research in Clinical and Social Pharmacy 2022 Mar 1;5:100090.
A megfelelő kötszer kiválasztásának alapja és fő célja, hogy az gyors és optimális sebgyógyulást eredményezzen, csökkentse a fájdalmat, kontrollálja a seb bakteriális állapotát, védjen az infekció ellen, abszorbeálja a sebváladékot, a lehető legkevésbé zavarja a beteget és javítsa az életminőséget. Az alábbi cikkben a modern sebtisztítás, -fertőtlenítés és -kötözés metódusát és eszközeit ismertetjük.
PharmaPraxis
A baktériumfertőzés esetén alkalmazható készítmények széles tárháza áll a gyógyítók rendelkezésére. Egyes csoportjaik eltérő hatásmechanizmussal pusztítják el a kórokozókat. Jelen cikkben a baktériumok sejtfalszintézisére ható gyógyszerekkel ismerkedünk meg részletesebben.
PharmaPraxis
D-vitamin és kálcium pótlással kiegészített kezelés hatékonyan csökkenti a hyperandrogenizmus tüneteit, jótékonyan hat a menstruációs ciklus zavarait és eredményesen csökkenti testtömegindexet.
PharmaPraxis
A szakmai szervezet több ízben jelezte a mindenkori kormányzat és szaktárca felé, hogy a képzést meghaladta a kor gyógyszergyártási és gyógyszertári gyakorlata, és javasolták, hogy ehhez igazítva szervezzék át az oktatást, ám a döntéshozóknál egyelőre nem sikerült eredményt elérniük.
PharmaPraxis
A tudományos életet a gyógyszeriparra, az ott kivívott vezetői pozícióját pedig alkalmazott gyógyszerészi státuszra cserélte dr. Kádár Tibor gyógyszertárvezető gyógyszerész. Ma már egy kis budai patika vezetője és résztulajdonosa, de nem csak az adminisztrációval foglalkozik. A gyógyszertár törzsvásárlói gyakorta találkoznak vele a tára mögött.
Egészségpolitika
A blokkolóórák után most már személyesen ellenőrök is figyelik, ki tartózkodik a kórházakban. Ki dolgozik, ki fekszik a kórházi ágyakon, és hogyan használják például a diagnosztikai képalkotókat. Bármely nap és a nap bármely órájában érkezhet a mobilegység. Figyelnek, ellenőrzik, leleplezik, „lógnak”-e az egészségügyben dolgozók.
„A beteg egyre gyakrabban találkozik majd azzal, hogy amikor a támogatott, és eddig viszonylag olcsó készítményéért bemegy a patikába, a korábbi óriási választékból csak egy-kettő maradt, aztán már egy sem. Az utóbbi egy évben jelentősen megnőtt az ellátási problémák száma és súlyossága, és az is érezhető, hogy a háttérben meghúzódó okok tendenciózusak” – nyilatkozta az eLitMednek Molnár Márk egészségügyi közgazdász, gyógyszerpiaci szakértő, aki beszélt a gyógyszerellátás múltjáról, jelenéről és jövőjéről is.
Idegtudományok
Az agyak közötti szinkronitás szintje – ami minél erősebb, annál nagyobb élvezettel jár – szociális állatoknál, így az embernél is, előre jelzi a kapcsolat minőségét, állítja a gyorsan növekvő új kutatási terület, a kollektív idegtudomány.
Egészségpolitika
A közelmúltban elképesztő képek jelentek meg a hazai sajtóban egy határszéli szociális otthon ágyipoloska-fertőzöttségét bemutatva. A tudósítások egyöntetűen arról szóltak, hogy az elmúlt időszakban az ágyipoloskák az otthon különböző épületeiben, lakószobáiban általánosan elterjedtek, így a bemutatott jelenség valójában több száz ott élő (és dolgozó) ember életét keseríti meg, és már huzamosabb ideje. Nem csupán megkeseríti mindennapjaikat, hanem egészségüket is veszélyezteti. Mert az ágyi poloska (Cimex lectularius) a vérszívó poloskák családjába tartozva elsősorban emberek vérével táplálkozik, így súlyos betegségek terjesztője is lehet.
Megtalálták a különféle pszichedelikumok terápiás hatása mögött álló mechanizmust, ami nemcsak a neuropszichiátriai kórképek, köztük az autizmus és a stroke, de a süketség és a vakság jobb kezelését is ígéri.
Az időskori elesések gyakorisága és megelőzésük lehetőségei a Covid-19-pandémia időszakában
A körzeti orvosi praxisközösségben dolgozó gyógyszerész szerepe a Covid-19-járvány idején
1.
2.
3.
4.
5.
1.
Ideggyógyászati Szemle Proceedings
A Magyar Stroke Társaság XVIII. Kongresszusa és a Magyar Neuroszonológiai Társaság XV. Konferenciája. Absztraktfüzet2.
3.
4.
Egészségpolitika
A MOK és a MOSZ további lépéseket tesz a szakma és a biztonságos betegellátás érdekében5.
Helyünk a világban
Alacsony ellenállóképesség jellemzi a magyar egészségügyet egy nemzetközi felmérés szerint
HOZZÁSZÓLÁSOK
0 hozzászólás