Hogyan is érzel a mamád iránt? A korai élmények epigenetikája
2011. AUGUSZTUS 15.
2011. AUGUSZTUS 15.
Szöveg nagyítása:
Freud azt állította, hogy a jellem maga a sors. A neurobiológusok szerint inkább a gének jelentik a sorsot. Kanadai kutatók most leírták, hogy a gyermekkori tapasztalatok milyen maradandó génexpressziós változásokat idéznek elő azokban a rendszerekben, amelyek meghatározzák a minket körülvevő világra adott reakció-mintázatainkat – a jellemünket. A Nature Neuroscience-ben közölt tanulmány szerzői a hippocampusban az NR3C1 neuronalis glükokortikoid-receptor gén expresszióját tanulmányozták 12 befejezett öngyilkosságot elkövetett személy boncolása során, akik gyermekkorukban traumának (súlyos bántalmazás vagy elhanyagolás) voltak kitéve. Összehasonlításként tanulmányozták 12 olyan öngyilkos agyát, akik nem szenvedtek ilyen gyermekkori traumát, valamint 12 kontrollszemélyét is, akik balesetben haltak meg. A gyermekkori traumát szenvedett öngyilkosok hippocampusában az NR3C1 és a gén promoter régiója szignifikánsan kisebb mértékben fejeződött ki, mint a két másik vizsgált csoportban. A csökkent expressziót a promoter fokozott metilációja okozta, ez az epigenetikai változás maradandóan rontja a receptor érzékenységét a NGFI-A nevű transzkripciós faktorral szemben, ezáltal csökkentve a gén expresszióját, a glükokortikoid-receptorok mennyiségét, és aktivitását ezekben az agysejtekben. A vizsgálat szerzői és a cikket kísérő szerkesztőségi közlemény szerzői is megjegyzik, hogy az eredmények feltűnő egyezést mutatnak egy ugyancsak figyelemre méltó állatkísérlet eredményeivel, amelyben e gén megfelelőjének az epigenetikai változását mutatták ki patkányokban. Azokban a patkányokban, amelyeket kölyökkorukban az anyjuk „elhanyagol”, tehát nem részesíti a legtöbb emlősállatnál szokásos rendszeres „törődésben”, gondozásban, a humán NR3C1-nek megfelelő patkány-gén promoterének metilációja fokozódik, és ezek az állatok felnőtt korukban ugyancsak elhanyagolják a kölykeiket. Ebben az esetben nem genetikai, hanem környezeti hatásról van szó, ugyanis a kölykeit elhanyagoló anyaállattól született, de a kölykeivel eleget törődő anya által felnevelt patkányokban az illető promoter metilációja nem fokozódik kórosan, és felnőttkorukra a kölykeikkel törődő viselkedést mutatják. Az NR3C1 által kódolt receptor (emberekben és rágcsálókban is) a magas glükokortikoidszint hatására a hippocampus olyan rendszereit aktiválja, amelyek negatív visszacsatolásként csökkentik a kortizol termelődését, és ezzel időben és intenzitásban korlátozzák a stresszre adott választ. Tehát az élet korai szakaszában bekövetkezett negatív tapasztalatok hatására a promoter metilációja útján csökken a hippocampus „stressz-szabályozó” rendszerének alkalmassága a stressz csökkentésére, és ezért a felnőttkori stresszhatások túlzott reakciót váltanak ki, ami a kortizoltermelődés korlátozásának zavarával járó állapotokhoz vezethet (ilyen például a depresszió). Szemlézte: eLitMed.hu, dr. Kern Dávid Forrás: Nat Neurosci 2009 Mar; 12:342. Nat Neurosci 2009 Mar; 12:241.
Hírvilág
A miért illegális a szervkereskedelem? című interjúban Bognár Gergely bioetikus vázolja fel e kérdéskör jelenségeit.
Hírvilág
Az allergiás betegségek, allergiás nátha, urtikária első vonalbeli kezelésére nem szedáló, második generációs antihisztaminok javasoltak. Az egyik legújabb második generációs antihisztamin a bilasztin, amellyel nemcsak felnőtt-, hanem gyermekvizsgálatok is történtek.
Több mint egy éve indították útjára az interneten és különböző fórumokon azt a figyelmeztető hírt, hogy az étkezésre szánt konyhasó kálium-kloriddal kevert, dúsított, sőt akár 100%-ban csak azt tartalmazza. A hírközlő(k) és/vagy annak terjesztői még azt is kihangsúlyozták, összeesküvés elméletekhez illően, hogy ennek következtében a magyar lakosság tudtán és akaratán kívül nátriumszegény diétára van „fogva”. Még azt is megkockáztatták, hogy szerintük egy gyalázatos biológiai népirtásról van szó, hiszen csökken az „egészséges NaCl” bevitel és nő a szervezet számára igen „ártalmas KCl” fogyasztása. Ezáltal -írták embertársaik megsegítésére- számtalan betegségnek lehetünk áldozatai, sőt a krónikus bajainkból éppen ezért nem tudunk meggyógyulni (nemzőképtelenség, allergia, vesebetegség, magas vérnyomás).
Orvosai tavaly diagnosztizálták Patrick Swayze betegségét. A kezeléseknek köszönhetően talpra állt, és hónapokig forgatta a "The Beast" c. új televíziós sorozatot. Önéletrajzi könyvet készült írni közösen feleségével.
A népszerű glükozamin kiegészítő egy új tanulmány szerint kevés vagy semmilyen enyhülést sem nyújt osteoartritis okozta krónikus derékfájásra.
A cukorbetegek száma világszerte több millióra rúg, és 2030-ra becslések szerint megduplázódhat. A cukorbetegség a 21. század egyik legnagyobb egészségügyi problémája és az ötödik leggyakoribb halálok a világon.
A magányosság 1,4-szeresre növeli a Parkinson-kór kialakulásának kockázatát, míg számos gyógyszer szedése csökkenti, még több gyógyszer pedig növeli incidenciáját.
Egészségpolitika
A közelmúltban elképesztő képek jelentek meg a hazai sajtóban egy határszéli szociális otthon ágyipoloska-fertőzöttségét bemutatva. A tudósítások egyöntetűen arról szóltak, hogy az elmúlt időszakban az ágyipoloskák az otthon különböző épületeiben, lakószobáiban általánosan elterjedtek, így a bemutatott jelenség valójában több száz ott élő (és dolgozó) ember életét keseríti meg, és már huzamosabb ideje. Nem csupán megkeseríti mindennapjaikat, hanem egészségüket is veszélyezteti. Mert az ágyi poloska (Cimex lectularius) a vérszívó poloskák családjába tartozva elsősorban emberek vérével táplálkozik, így súlyos betegségek terjesztője is lehet.
Egészségpolitika
Interjú Sinkó Eszterrel, a Semmelweis Egyetem Egészségügyi Menedzserképző Központ egészségügyi közgazdászával. Meglátása szerint az egészségügy jelenleg „betegelhárító üzemmódban” dolgozik, zajlik az összeomlása.
Krónikus veseelégtelenség korai diagnosztikájának jelentősége
Természetélmények, érzelmek és kognitív képességek
1.
2.
3.
4.
5.
1.
2.
3.
4.
5.
Ideggyógyászati Szemle Proceedings
A Magyar Stroke Társaság XVIII. Kongresszusa és a Magyar Neuroszonológiai Társaság XV. Konferenciája. Absztraktfüzet
HOZZÁSZÓLÁSOK
0 hozzászólás